קורות חיים
מרדכי, בן ברטה ורפאל יעקב, נולד בתל אביב בכ"ח בטבת תרצ"ט (19.01.1939), אח ללאה ולחיים צבי. הוא למד בישיבה התיכונית "הישוב החדש" בתל אביב ובמקביל התנדב להדריך בסניף תנועת הנוער בני-עקיבא ביפו. בסיום התיכון למד שנה בישיבת "מרכז הרב" בירושלים, ואחר שירת שנה כמרכז סניף בני-עקיבא בכפר חסידים וברחובות.
בצבא שירת מרדכי בצנחנים במסגרת גרעין נח"ל. כשהשתחרר למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, והוסמך כעורך דין.
מרדכי עבד כמנהל לשכת שר הדתות זרח ורהפטיג, היה שליח של תנועת הנוער בני-עקיבא בלונדון, עבד כעורך דין שכיר, ואחר כך פתח משרד תיווך ושני משרדי עורכי דין - משרד באריאל ומשרד בתל אביב. הוא נישא ליהודית ונולדו בניהם מאיר ויואב. המשפחה הייתה ממקימי היישוב שערי תקוה ב- 1983.
מרדכי היה 'משקיען' ונתן את הנשמה לכל דבר שעסק בו. כך כפעיל למען הסטודנטים, כך כשליח בני-עקיבא שקירב נוער ומבוגרים אל היהדות, כך כאחד ממארגני הקהילה הדתית בשערי תקוה וכך כעורך דין שמעולם לא עשה לו שונאים. הכולעשה בשקט, בצניעות ובענווה, עם המון מאור פנים וקסם אישי ובלי לחפש את החשיפה הציבורית, ממנה סלד.
ביום חמישי ג' בתמוז תשמ"ט (06.07.1989), בשעה 11.00 לפני הצהריים, יצא אוטובוס אגד בקו 405 לנסיעה מתל אביב לירושלים, בין הנוסעים היה גם מרדכי, שהיה בדרכו לחגיגת בר מצווה של בנו של לקוח בכותל המערבי. האוטובוס עבר את צומת הפנייה לנוה אילן כאשר מחבל, שהיה אחד הנוסעים, התנפל על הנהג והסיט את ההגה לימין, הרכב פרץ את גדר הבטחון והתדרדר לתהום. מעוצמת המכה נפגעו רוב הנוסעים, ואז החל האוטובוס לבעור ופצועים שלא הצליחו להימלט נשרפו בתוכו. 16 נוסעים, בהם מרדכי, ניספו ועשרות נפצעו.
רעייתו של מרדכי הגיעה לחגיגה בדרך אחרת, ושם קיבלה את הבשורה המרה.
מרדכי היה בן 50 במותו. הותיר אישה ושני בנים, הורים, אח ואחות. הובא למנוחות בבית העלמין בחולון.