קורות חיים
נזירה, בת סבוט ויעקב משען, נולדה בחלב שבסוריה בתר"ף (1920), אחות לרחל ולעזרא.
משבגרה נישאה לרחמים ענתבי, ובשנת 1946 הם עלו לארץ ישראל והתישבו בשכונת נחלת ציון בירושלים, כאן גידלו את הילדים שולמית, צביה ורוני. נזירה עבדה בביתה כתופרת, היתה אישה צנועה וטובת לב שניהלה בית למופת.
ביום 08.07.1948 תמה ההפוגה הראשונה במלחמת העצמאות והחלו בארץ קרבות רחבי היקף שנמשכו עשרה ימים. הקרבות בירושלים נשאו אופי של דו קרב ארטילרי שהביא לנפגעים רבים בשני הצדדים. בקרבות אלו נהרגו בירושלים כ- 130 יהודים, מהם כשליש אזרחים.
ביום התשיעי לקרבות, ט' בתמוז תש"ח (16.07.1948), נמשך הירי בכל רחבי העיר ונהרגו 10 יהודים, בהם נזירה. היא שלחה את ילדיה למקלט סמוך ונשארה בבית להכין אותו לשבת, אז נפגעה מפגז שנפל בחצר ונהרגה במקום.
נזירה היתה בת 28 במותה, הותירה בעל ושלושה ילדים, הורים ואחים. הובאה לקבורה בבית העלמין הארעי בשיח באדר ולאחר כמה שנים הועברה למנוחת עולמים בבית העלמין בהר המנוחות בירושלים.