קורות חיים
כוכבא, בת ויקטוריה וחיים נחמיאס, נולדה בשנת תרפ"ג (1923) בירושלים. למדה בבית הספר "אוולינה דה רוטשילד". לאחר לימודיה עבדה כפקידה בבנק הלוואה וחסכון בירושלים.
כוכבא נישאה לאליהו קבלי בשנת 1941 וילדה שלושה ילדים: דרורה, ניצה ויצחק. המשפחה התגוררה בשכונת מקור ברוך.
ביום 08.07.1948 תמה ההפוגה הראשונה במלחמת העצמאות והחלו קרבות שנמשכו עשרה ימים ברחבי הארץ ו- 11 ימים בירושלים. ביום השלישי לקרבות "עשרת הימים" בירושלים, כוחות ישראלים תקפו משלטים ששלטו על הכפר עין-כרם. ביום זה, בחילופי אש ארטילריים קשים בעיר, נהרגו בירושלים עשרה יהודים, תשעה חיילים ואזרחית אחת - כוכבא, שנפגעה מפגז שחדר לבית הוריה בשכונת יגיע כפיים.
בחודשי המלחמה היה יוצא פעם ביום אוטובוס מירושלים לתל אביב, האוטובוס היה מיועד לנשים בהריון ולאמהות עם תינוקות קטנים. כדי לנסוע בו היה צורך ברשיון מיוחד. לכוכבא, שילדה אותה עת, הושג רשיון, והוצע לה לנסוע עם התינוק לתל אביב, אך היא סירבה לעזוב את ילדיה.
כוכבא וילדיה עברו בהפוגה הראשונה לבית הוריה שגרו בשכונת יגיע כפיים בקומה הראשונה, קומה שנחשבה בטוחה יותר. לדירה היו שני חדרים, קדמי ואחורי וחלונות שניהם נאטמו בשקי חול שמילאו כוכבא ובני המשפחה.
באותם ימים המשפחה התכנסה ל"שבעה" על מות אב המשפחה. ביום ג' בתמוז תש"ח, (10.07.1948), שבת אחרי הצהריים, נכנסה כוכבא לחדר האחורי כדי להיניק את בנה יצחק בן ששת השבועות. הפגז פגע בה בשעה שהיניקה את תינוקה. חנה, אחותה של כוכבא נכנסה לחדר שהיה מכוסה בחול ודם ואיתרה את גופת אחותה על פי בכי התינוק. בבית החולים האנגלי ברחוב הנביאים נקבע מותה של כוכבא ואילו התינוק, שלא נפגע, נשלח הביתה עם בקבוק חלב.
כוכבא הייתה בת 25 במותה. הותירה בעל, שתי בנות פעוטות ותינוק. היא הובאה לקבורה בבית העלמין הארעי בשיח' באדר בירושלים. לאחר שנים אחדות הובאה למנוחת עולמים בבית העלמין בהר המנוחות בירושלים.
נכדיה של כוכבא נקראו על שם סבתם: כוכב וכוכבית. גם אחיה של כוכבא קראו לבנותיהם על שמה - כוכבה. אך כוכבא הייתה ונשארה רק אחת.