קורות חיים
שמעון, בן מימון ובידה, נולד בי' באלול תשכ"ב, (09.09.1962), בעפולה. בהיותו בן שנה עברה משפחתו להרצליה והוא התחנך בבית הספר היסודי "בר יוחאי" ובתיכון "הראשונים", במגמה הריאלית. סיים את לימודיו בהצטיינות.
לשמעון היו תחביבים רבים: כדורסל, טניס, טיפול בבעלי חיים, התנדבות במגן דוד אדום ובעיקר בניית טיסנים.
הוא התגייס לחטיבת גולני ונפצע קשה במלחמת לבנון. למרות זאת, התעקש לחזור לשירות פעיל. סיים קורס קצינים בהצלחה ושימש כקצין בחיל הרפואה. ביום העצמאות תשמ"ד (1984) קיבל מידי נשיא המדינה תעודת חייל מצטיין.
לאחר השירות הצבאי כיוון פעמיו ללימודים אקדמאים. שמעון התלבט בין רפואה להנדסת חשמל, ולבסוף החליט ללמוד הנדסת חשמל בטכניון. בסמוך לסיום הלימודים, לאחר שעמד בהצלחה בכל הבחינות, נרשם גם ללימודי רפואה. במקביל ללימודיו המשיך להתנדב במגן דוד אדום, והדריך בקורסים של מד"א בכל הארץ.
שמעון היה אהוב וחביב על כל הסובבים אותו. היה נכון להגיש עזרה רוחנית וחומרית בכל עת. אדם צנוע, שמעולם לא הבליט את יכולתו הרבה וכשרונותיו הבולטים. שמעון היה קשור מאוד לשבעת אחיו ואחיותיו. הירבה לשתף אותם, ולהתייעץ עימם בנושאים שונים.
בג' בתמוז תשמ"ט, (06.07.1989), בשעה 11.00 בבוקר, עלה שמעון לאוטובוס אגד בקו 405 לנסיעה מתל אביב לירושלים. מכיוון שחגג ערב קודם את סיום לימודיו עד שעה מאוחרת עם חבריו, העדיף שלא לנהוג במכוניתו הפרטית. הוא היה בדרכו לקבל נשק, על מנת ללוות בתור חובש קבוצת נערים מהולנד מטעם הסוכנות היהודית.
האוטובוס עבר את צומת הפנייה לנווה אילן כאשר מחבל התנפל על הנהג והסיט את ההגה לימין. האוטובוס פרץ את גדר הביטחון והתדרדר לתהום. מעצמת החבטה, חלק מהנוסעים עפו דרך פתחי החלונות והנותרים נלכדו באוטובוס שהחל לבעור. בין הלכודים היה שמעון. בפיגוע ניספו 16 נוסעים, בהם שמעון, ועשרות נפצעו.
שמעון היה בן 27 במותו. הוא הובא למנוחות בבית העלמין בהרצליה.